Tardor 2023. Dos amics, Vallter, un dia a la muntanya.
Enfilem la tornada pel vessant francès cap al Pic de Bacivers i Puig d'Ombriaga. Un lloc poc transitat i alhora preciós.
Ens creuem amb tres persones, genolls a terra, observant un excrement. La curiositat em pot i busco la conversa més enllà d'un "hola, bon dia".
Segueixen un llop des d'Itàlia, són experts en llops (estic flipant).
Deixo
a l'aire una pregunta que els hi congela l'oxigen, es creuen les mirades, fins que un d'ells em diu; sí.
La pregunta; ha passat el llop per aquí?
Fa 100 anys (principis del segle XX) que els llops a Catalunya van desaparèixer, ara han tornat.
Ara com ara en tenen localitzats 4 en estat salvatge, dos a l'Alt Empordà, un a l'Alta Ribagorça, un quart a l'Alt Urgell i acaba d'arribar un cinquè al Collsacabra.
Estiu 2024. Amb la Carme. Collsacabra. Un dia a la muntanya
Ens inventem una circular que només podem fer en èpoques de sequera, ja que travessem el pantà de Susqueda al seu pas pel Pont de Querós, que normalment resta submergit sota les aigües.
Una ruta privilegiada, única i dura. Rupit- Tavertet- Sau- Pont de Querós- Rupit. 35 km i 1.700+.
Km 20, travessem el pont i ens aturem a l'església romànica de Sant Martí de Querós. Afrontem la pujada més dura de la ruta per la Carena de la Rectoria. ![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgdgjic3Kfk0JE3SuUZ2E1xaS8QNSzFhRy-WRpVskq29911OrHpbnJglc7Tz-fTQFV1PbT7lq8Fw2hWZgQvKQ9oXW2Tlj19mTA8Mn5pTza2vcZuVziaPwSDpZFxiHhc0xTj-Bnsaw36l6pCyFzpGXsO8d94bXW4OqeV5KLDEfxl6PHYsIz4BtEUK8oabsn6/w400-h225/IMG_20230225_115132.jpg) |
Querós |
Penetrem en un tram de bosc emboirat i ventós
El cansament, la calor i el soroll d'algun animal fa que ens aturem, llavors va passar, davant nostre hi ha el cap sencer d'un petit cabirol, no hi ha el cos per enlloc.
L'escenari ha canviat, més boira i un vent cristal·lí que ens desperta la pell. Semblem els protagonistes d'un film de terror... Intento transmetre tranquil·litat.
Cada passa és un enigma i camino molt pendent de cada soroll i de tot el que ens envolta.
L'endemà surt la notícia que un llop ha atacat i provocat la mort d'ovelles a la zona de Rupit, Collsacabra.
Ara com ara hi ha 5 llops a Catalunya i 83 óssos al Pirineu.
Més enllà dels atacs d'óssos i llops als ramats.
Més enllà de la bella imatge de veure en llibertat aquests animals salvatges.
Em pregunto si en un futur poden atacar als humans.
La tornada d'aquests carnívors (llops) /omnívors (óssos) als boscos catalans pot canviar els hàbits d'excursionistes, ramaders, treballadors forestals, boletaires i esportistes.
El llop ja és aquí.
Enllaços d'interés:
Fotos de la xarxa i meves.
Salut, feina i gràcies per llegir!!
Que fort Pere! esperem que facin la seva sense interferències amb els humans!
ResponEliminaEsperem que sí, Núria, sense interferències
Elimina